Ingen vet riktigt hur kraften uppstod.
Svaret finns ej i Fördömelsernas bok. De med kraften har alltid jagats.
I mitten av 1600 talet flydde många från häxjakterna i Europa till Amerika.
Medan förföljelsen efter de med kraften fortsatte i Massachusetts, bildade-
-familjerna i Ipswich en hemlig pakt.
I 300 år har den hållit dem skyddade.
Tills nu.
Text och översättning: Samira divxsweden.net
Text hämtad från: www.Undertexter.se -Dina Filmtexter på nätet.
Läget, grabbar?
- Var, var du? Jag tänkte ge dig skjuts. - Jag var upptagen. Hur är festen?
- Vi vet inte, vi kom nyss hit. - Okej då...
Då får vi titta in!
Ja!
- Tyler! - Ge dig, Caleb. Vi dör inte av det...
...än.
Berätta nu allt, vilka är här?
Aaron Abbott är en skitstövel. Han behandlar tjejer som skit.
- Vem är det? - En ny kille.
Jag vet inte mycket om honom, men jag tänker ändra på det.
- Vem är tjejen som är med Kate? - Sarah eller något.
- Hon är ny från Bostons kommunalskola. - Hon är snygg.
Hej, Caleb.
De är här.
Vilka är de?
- Ipswich sönerna. - Hej, Kate.
Caleb.
- Hej...du är sen. - Jag var upptagen med familjen.
Här är Sarah, min rumskamrat. Det här är Pogue Parry, Tyler Sims och Reid...
- Reid Garwin, god kväll. - God kväll.
Min mormor heter Sarah, du påminner...
Caleb Danvers och du ser inte det minsta ut som min mormor.
Sarah.
- Hej, Caleb. - Kira.
Hur har din sommar varit?
- Jag heter Kira. - Sarah.
Visst ja, från Bostons kommunalskola. Hur får man plötsligt råd att gå här?
- Lägg av, Kira. - Varför tar inte du och lägger av.
- Jag vill inte ha bråk. - Det vill du säkert inte.
- Jag tror att jag kräks snart. - Låt dem vara.
Du är skyldig Kira en ursäkt.
Jag tror faktiskt att Kira är skyldig Sarah en ursäkt.
Du var faktiskt taskig.
Hör upp! Jules ringde nyss och sa att polisen är på väg hit.
- Behöver ni skjuts? - Nej, Sarah körde oss hit.
- Ses vi sen? - Jag vill sova. Jag ringer dig imorgon.
- Jag behöver skjuts. - Visst.
Hur gick det där? Jag är Caleb.
Jag heter Chase. Jag var säker på att det skulle bli bråk.
- Killen kräktes vid rätt tillfälle. - Visst gjorde han det.
God natt.
Kör nu, innan polisen dyker upp.
- Sarah vill ha dig. - Skitsnack.
Var inte avundsjuk, Reid.
- Min bil vill inte starta. - Åk med oss.
- Jag kan inte lämna den här. - Jag kan laga den. Det är inte över än.
Släpp det, det är hans liv.
Prova nu.
Tack.
- Flytta dig. - Det är min bil.
Ingen match!
- Du måste köra in till sidan. - Vill du stanna? Det imponerar nog.
Då får vi göra oss av med dem. Kör över Marple så kan vi ha lite kul.
Gör dig av med dem.
- Gasen i botten! - Dumma ungar.
- Okej, är ni redo? - Kom igen, Caleb. Alla behövs.
De vet inte. Tuta!
- Herregud, de kommer att köra rätt ut! - Harry Potter kan kyssa min röv!
Stanna bilen! Bromsa!
Det var som tusan!
Vi måste vara sist in.
Här bor vi.
- Vänta lite. - Kära nån!
De är överallt. Tack så mycket.
- Se där, ridderliga killar finns än. - En har precis flyttat hit.
Vi ska in till stan i morgon. Behöver du något?
Jag bor i rum 311. Ring mig.
Visst.
- Han är läcker. - Hör på dig själv.
- Tack för skjutsen, vi ses. - Ring mig i morgon.
Du är hemma tidigt.
Klockan är mycket, mor. Vad gör du uppe?
Jag tänker på min son som fyller arton år i veckan.
Du påminner så mycket om din far, då han var i din ålder.
Han var ett år yngre än dig, när vi träffades. Har jag berättat det?
Ja, det har du gjort.
- Låt oss få dig i säng nu. - Så stilig.
Han var den stiligaste mannen jag någonsin sett.
Jag är så rädd för att förlora dig som jag miste honom.
- Jag är inte han. - Det sa han också om sin far.
De krafter du och dina vänner utvecklade, då ni var 13-
-är ingenting jämfört med den kraft du får när du stiger.
Du är tusen gånger starkare, Caleb.
De är så beroendeframkallande.
Du kommer plötsligt tro att-
-världen är din för erövring. Och...
Då börjar du verkligen att bruka...och bruka dem.
Du kommer att åldras varje gång. Små bitar av ditt liv försvinner.
- Tills det är inget kvar. - Det kommer jag inte att göra.
Det sa han också.
Jag klarar inte av att förlora er bägge.
Jag överlever det inte den här gången.
Det gör jag inte.
Varför kallar du dem för "Ipswich sönerna"? Är de ett pojkband?
Jag gillar dig, du är rolig. Inte som de andra satkärringarna.
De är ättlingar från fem familjer som grundlade Ipswichkolonin på 1600 talet.
De gjorde affärer.
Caleb och Reid kollade in dig i dag. Jag hade valt Caleb om jag vore du.
- Varför? - Han är en bra kille.
Vad menar du?
Han hade kunnat bo här med oss andra, men istället bor han med sin mor.
- Vad är det för fel på henne? - Hon blev alkoholist när fadern dog.
- Har han en flickvän? - Så du är intresserad?
Vem är den femte då? Du sa fem familjer innan.
Det sägs att den femte familjen dödades under en häxjakt.
- Häftigt, visst? - Eller skrämmande.
Vi kunde bara se baklyktorna i dimman-
-men jag kan svära på att de körde rätt ut över kanten.
Det ni såg var säkert bara varningsljusen från fyren vid Marple.
Vi har funnit ett misstänkt fordon. Inväntar svar.
Vi försökte väcka honom, men han är helt väck. Dörrarna är låsta.
Hallå, grabben?
Lås upp dörren. Ge mig din ficklampa.
Slå in fönstret.
Grabben?
Är det någon här?
Hallå?
- Herregud! - Jag ville inte skrämma dig.
- Jag kom nyss tillbaka. - Förlåt.
Jag är lite skakig. Det kändes som att någon tittade på mig i duschen.
Ska vi titta efter?
Det är ingen fara.
Jag ser ingen.
- Vi ses senare. - Ja, vi ses.
Student funnen död av överdos.
Varför tror du att det är Reid?
Det är alltid han. Men jag har aldrig känt det när vi har använt kraften.
Kanske för att din stigning är nära.
Kanske det, men det var starkt nog för att väcka mig ur djup sömn.
Han gör det för att han är svartsjuk på dig. Din stigning är tidigare än hans.
Men jag säger dig... Jösses!
Vad händer, Caleb? Säg något.
Lyft på luren!
Vad händer?
Jag såg en skepnad. I form av den döde studenten.
Jag såg hans bild i tidningen. Vem vill skicka en skepnad till dig?
Något är galet. Det känner jag på mig.
Vi måste prata med Reid i kväll. Han är säkert på Nickys så vi möts där.
- Varsågod, Caleb. - Hej, Caleb.
- Hej, Kate. Vad gör du? - Jag köper lite grejer till vårt rum.
- Har du hört om studenten som dött? - Ja, det har jag.
- Kände du honom? - Nej, han var inte härifrån.
Jag hörde att han bodde på samma våning som Reid och Tyler.
- Hej. - Hej på dig.
- Du skrämde mig. - Hej.
Jag vill se den nya filmen med Brad Pitt, vem vill följa med?
- Jag följer med. - Jag måste ordna lite saker åt min mor.
Jag har redan sett den.
- Vill du springa ärenden med mig? - Visst.
Jag önskar att jag hade kameran med mig. Här är så vackert.
Det där är Putmanladan. Det som är kvar av den i alla fall.
Allt i det här området är från den ursprungliga Ipswichkolonin.
- Vad förde dig till Spencer? - Ett stipendium.
- Men varför här? - Jag ville gå på Harvard.
- Min far gick i årgång 81. - Det är coolt.
- Kate berättade att han gått bort. - Har ni pratat om mig?
Bara lite tjejsnack.
Det är min släkts första kolonihus.
- Bor det någon här? - Bara vår vaktmästare Gorman.
Det är jag, Gorman. Det är lugnt.
- Han ser inte lika bra längre. - Säger du det?
- Vem har du med dig? - En vän.
- Jag är strax tillbaka. - Okej.
Caleb...
- Du borde vara försiktigare. - Det vet jag, Gorman.
- Behöver du något annat? - Nej.
Då ses vi nästa vecka.
- Är allt okej? - Ja, jag mår fint.
- Vill du duscha eller byta kläder? - För vad?
- Vi ska över till Nickys. - Vad är Nickys?
Hej på dig.
- Hej, älskling. Du missade en bra film. - Min motorcykel behövde lagas.
Det gör inget. Chase höll mig sällskap.
Det gjorde han säkert med nöje.
- Hur är det? - Fint.
- Vill du ha något att äta? - Jag tar lite från din mat.
Kan jag få en hamburgare med strips och en läsk?
Snyggt.
Nämen.
- Hur länge har ni varit här? - Ett tag, vi har spelat.
Men titta där.
- Blå i bomull. - Rosa i spets.
Hon har inte haft trosor på sig sen hon var tolv år, grabbar.
Tack ska ni ha.
Behåll växeln.
Kanske nästa gång.
- Står ni varandra nära? - Ja, vi växte upp tillsammans.
- Vi var som bröder. - Det måste ha varit trevligt.
- Bäst av tre? - Okej.
- Får jag vara med? - Ja, klart.
Reid och Tyler är här.
- Var? - Vid biljardborden. Aaron är där också.
Toppen, det blir säkert bråk.
Caleb säger att ni är simmare.
Spencer är bäst, vi har varit med i mästerskapet två gånger.
Jag simmade för Hastings, jag var bäst på frisim.
Det lär du inte vara här, det är Calebs simsätt.
- Vad har hänt nu? - Vad menar du?
- Vi hade kul, men nu tittar vi på dem. - Du vet ju hur killar är med leksaker.
Ge mig ett mynt. Kom igen, så ska jag visa vad tjejer gör.
Tack.
Det är Reid och Tyler. Ta min jacka.
- Behöver ni hjälp? - Nej, stanna här med tjejerna.
Jag vann, så hosta upp pengarna.
- Vi betalar inte ett skit! - Vad händer här?
- Det angår inte dig. - Han klarade inte kombostöten...
- Men det gjorde jag. - Glöm det nu bara.
Ni får sköta det här någon annanstans.
- Nu! - Som du vill, Nicky.
- Vad tänkte du med? - Det var bara på skoj.
- De bad om det. - Sluta upp med att vara så feg.
Jag är inte färdig än.
Sluta, Reid!
Vad krävs det för att du ska förstå?
Det är beroendeframkallande, din idiot!
Du har sett vad den kan göra om man missbrukar det. Vill du det så gärna?
Men om du använder det öppet, som i kväll, riskerar du att avslöja oss.
Det tänker jag inte tillåta.
- Mina krafter är starkare än dina. - Inte förrän du stiger.
Prova då!
- Sluta! - Det är för hans eget bästa.
Gör du som du gjorde i kväll och i går är du så gott som död när du stiger.
- Jag lagade bara hennes bil. - Ljug inte.
- Jag menar senare på kvällen. - Jag vet inte vad du pratar om!
Jag använde inte kraften senare.
- Man ska inte använde det på varandra. - Säg det till Reid.
Reid ljuger. Det måste ha varit han.
Hur kan du veta det?
För det var inte du.
- Och Tyler vågar inte ljuga för mig. - Hej.
- Är allt bra? - Ja. Jag mår bra.
- Kom så åker vi. - Ja, vi sticker härifrån.
Tack för en trevlig dag. Jag hade kul.
Det hade jag också.
Jag ber om ursäkt för Gorman. Han är inte van vid att se folk.
Det överlever jag nog.
Du är faktiskt den enda tjejen som jag tagit med ut dit.
- Verkligen? - Ja.
- Hur kommer det sig? - Det vet jag inte riktigt än.
- God natt. - God natt.
Jag såg nyss samma skepnad som du såg i går. Den döde studenten.
- Vad fan är det för något? - Jag vet inte, men den skrämmer mig.
Det är någon som använder kraften och då menar jag stort.
Jag ska ta reda på vem det är.
- Hej. - Hej.
God morgon.
Herr Danvers. Higgins vill gärna träffa dig efter lektionen.
Vi ska läsa om fyra nutida amerikanska skönlitteratur författare.
Den första är Cormac McCarthy, sen är det Tim O'Bryan-
-Kent Haruf och sist med inte minst. Stephen King.
Ja, "Drömfångare" var riktigt grym!
Tack för det, herr Garwin. Men mitt val blir "Varsel".
Det är inte sådan här uppmärksamhet vi önskar på den här skolan.
- Du vet inget väl, herr Danvers? - Nej, herrn.
Men du vet något om ett bråk på den lokala baren i går kväll?
- Herrn, om jag kunde... - Chase Collins var visst också med?
Ja, herrn.
Chase Collins har kommit till oss från en briljant bakgrund och hans familj-
-har gjort ytterst generösa donationer till den här skolan.
Jag vill försäkra mig om att han får en bra tid här på Spencer. Förstår du mig?
- Ja, herrn. - Strålande.
Jag har förstått att du och Chase redan blivit vänner-
-och jag uppskattar om du tar hand om honom och ser till att han har det bra.
Och Caleb...
Inga fler slagsmål.
Visst, herrn.
Häxans uppståndelse
Vad är det?
Calebs släkthistoria. Visste du att häxjakten startade här i Ipswich?
När jag frågar Pogue, säger han bara att det är nonsens.
Vad ville rektor Higgins?
Någon har berättat om bråket på Nickys.
Vill du berätta lite mer detaljerat?
Det sitter lite glas i ditt ansikte.
Säg mitt namn!
Vad glor du på, fikus?
Grejen mellan dina ben. Den liknar en penis, men den är mindre.
Låt honom vara, Aaron.
Var inte så känslig, Aaron. Storleken har ingen betydelse.
Min hjälte!
Är du med på en match bordshockey?
Jag ska ut och äta sen, men visst.
- Du då? - Nej, jag står över.
- Du är löjlig, vad är ditt problem? - Chase är mitt problem.
- Jag vill inte att du är med honom. - Han är bara en vän.
- Det är säkert det enda han vill vara. - Det här är idiotiskt.
Tack för middagen.
- Vad sägs om lördag? - Vad händer då?
Det är höstfest.
- Höstfest. - Jag undrar om du vill gå med mig?
Och det råkar vara min födelsedag också.
Jag vet inte riktigt.
Jag går gärna dit med dig.
- Jag borde gå. - Ja, det borde du.
- Jag menar tillbaka till studentrummet. - Jag vet vad du menar.
Nu går jag.
Det är nu jag går.
- God natt. - God natt.
Sov gott.
Jag hatar, när han blir sådan. Han har varit svartsjuk från början.
Du hatar inte honom. Ni är perfekta ihop.
Det kanske vi inte är. Det är kanske dags att prova något nytt.
Och det kanske är det Pogue känner av.
- Det är åttonde gången han ringer. - Prata med honom då.
Inte förrän han slutar uppföra sig som en idiot.
Caleb är säkert inte den svartsjuka typen.
Kom igen!
Kom igen, Pogue!
- Han är verkligen duktig. - Han är den bästa.
- Du simmar mot mig i frisim. - Det har jag fått höra.
Låt oss se vad du kan.
Mår du bra?
Där är du ju! Jag trodde att du var slut.
Du slog i huvudet ganska ordentligt.
Lyckligtvis var Chase där och hjälpte dig innan du sög i dig hela bassängen.
Han satte dig även på plats.
...det gick upp för honom att den civila privilegien som höll i rättigheterna-
-inte var särskild utbredd.
Kom in.
Där var tolv förslag. Tio blev till slut giltiga. De heter vad, fröken Snider?
- Rättighetslagen. - Precis.
Den första är den viktigaste. Läs den för oss, herr Sims.
Herr Collins. Du ska infinna dig på rektorns kontor.
Herr Sims?
Kongressen får inte besluta en lag som förhindrar någon religion. Eller-
-att förbjuda rätten till att utöva den.
- Rektor Higgins, ni ville... - Kom in, Chase.
En av våra elever miste livet för ett par dagar sedan.
Ja, det har jag hört.
- Kände du honom? - Nej, herrn. Hur så?
Hans bil blev återlämnad till hans föräldrar.
Hans mor var vänlig nog att skicka det här tillbaka till oss.
Mitt studentkort. Jag blev av med det.
Det låg i baksätet.
Jag undrar hur han fick tag på det.
- Tack så mycket, herrn. - Var så god.
Så du har blivit god vän med Caleb och hans vänner?
- De är bra killar. - Ja, du hade inte kunnat välja bättre.
Det tycker jag med.
- Ses vi i kväll? - Det hoppas jag.
- Jag måste ordna något först. Vi hörs. - Jag är i mitt rum.
- Varför vill inte Kate ringa mig? - Hon är fortfarande sur på dig.
- Varför gör vi det här? - Jag såg skepnaden igen.
Jag vill veta mer om Chase Collins.
Lyssna på mig.
Jag gillar inte ens honom. Men är du säker på att du inte inbillar dig?
I dag i simhallen var hans ögon svarta som natten.
Jag mår inte så bra, så jag åker till sjukstugan.
- Hur sjuk är hon? - Hon fryser och har huvudvärk.
- På en timme fick hon en feber på 38,3. - Vad kan det vara?
Läkaren undersöker henne nu, vi ringer när vi vet mer.
Jag åker dit nu.
Berömd familj dog i bilolycka.
Det står att Chases pappa miste kontrollen över bilen.
Hans riktiga namn är Chase Goodwin Pope. Född den 14 juli, 1988.
Familjen Collin adopterade honom när hans mor dog. Då var han två år.
- När fyller han år, sa du? - 14 juli.
Det är samma dag som hans föräldrar dog på. Vilket år är han född?
1988.
De dog på hans 18 års dag.
Varför ska hon till sjukhuset?
Hennes temperatur har stigit till 40,5. Hon visar tecken på anafylaktisk chock.
- Vad betyder det? - Det är en svår allergisk reaktion.
- På vad? - Det vet vi inte.
Det är som om, hon blivit biten av ett hundratal insekter. Som spindlar.
Agnes Goodwin Pope. Det är där jag har hört det.
I Fördömelsernas bok. De kallade henne för Goody Pope. Minns du det?
Jag har inte läst boken sen vi var små.
Ring efter Reid och Tyler.
Jag har berättat allt. Om skepnaden och vad vi hittade i hans papper.
Det är listan över de namn, som anklagade John Putman och hans familj.
Pope var en av dem.
Goody Pope.
Jacobs änka och mor till Hagan.
Hon påstår, att John Putman plågade henne i hennes drömmar.
Efter att hon blev änka.
Boken berättar också om dödsfall och födslar under fördömelsen. Goody Popes-
-man, Jacob dog den 4 juni, 1692.
Sonen, Hagan, föddes den 11 april, 1693.
Det är tio månader och 24 dagar senare.
Om det du säger är sant. Att Hagan Pope är John Putmans oäkting-
-så slutade inte paktens femte släkte sina dagar i Salem.
- Då är Chase en av oss. - Det är vansinnigt.
Det kan han inte vara.
Kvällen efter festen vid Dells var det någon som använde Kraften.
Den var stark nog för att väcka mig. Kvällen efter skedde det igen.
- Jag kände det också. - Jag sa ju det. Jag kände det också.
När du sa att det inte var du, ljög du?
- Nej. - Svär du på det?
Jag svär.
Då var det han.
- Kan jag ringa... - Hon har blivit angripen.
- Vad? - Som om hon blivit biten av spindlar.
Jag hade en mardröm om spindlar.
Jag är rädd, Caleb. Något mystiskt pågår här.
Gå tillbaka till ditt rum och vänta där på mig.
Så ses vi snart.
- Han har lagt en förbannelse över Kate. - Vilken slags förbannelse?
En med insekter.
Spindlar. Hon är på väg till sjukhuset.
- Gör inget förrän vi vet mer. - Det är Kate vi talar om!
Kommer du för att rädda prinsessan?
Du kommer för sent.
En liten spindel kom och skrämde i väg prinsessan.
- Om du skadar Kate, är du dödens! - Skadar henne?
Jag använde bara henne för att komma åt dig. Det är dig jag ska skada.
Och du är bara mitt bete för att komma åt Caleb.
Här är hennes saker.
Gå tillbaka och se till att få lite sömn. Jag ringer dig om något händer.
Hej.
Vad är det som är fel?
- Har du sett Pogue? - Jag ringde och berättade om Kate.
- Hur är det med henne? - Dåligt. De ringer, om något förändras.
Det är kanske han.
Pogue har varit med om en olycka.
Stanna där!
Stäng dörren.
Låt oss hålla det här mellan Ipswich sönerna.
Låt henne vara. Hon har inget med det här att göra.
Om hon överlever eller dör är helt upp till dig, min vän.
Du kan inte föreställa dig hur det är att växa upp och inte veta vad det var.
När jag slutligen fann min riktiga far, föll alla bitar på plats.
Men det var för sent. Jag var redan beroende.
Vid den tidpunkten var han bara en bitter, gammal man.
Eller jag kanske borde säga, en bitter gammal, ung man.
Det enda han ville göra var att göra ett slut på sina lidelser.
Som alla andra före oss var han villig till att bryta mot reglerna-
-i er heliga, lilla klubb.
Jag fick honom att ge sin del av kraften till mig.
Han dog med tanken att hans son skulle hämnas mot er pakt.
- Bryt förbannelsen annars dör hon. - Det vet jag.
Vad handlar det här om? Vad vill du ha?
Vad jag vill ha?
Jag är Chase Collins.
Jag har allt jag vill ha.
Det handlar mer om vad jag behöver.
Mera kraft.
I morgon kväll, födelsedagspojken...
I just den stund då du stiger dig-
-kommer du att vara i Putmanladan.
Där du kommer att testamentera dina krafter till mig.
Om du gör det, låter jag henne leva.
Samma med Pogue, Kate, Reid, Tyler och din mor.
Och det som är kvar av släktena.
Och tro inte att jag inte dödar dem.
Det faller helt naturligt för mig.
Bara fråga mina adoptivföräldrar.
Du dödade dem för att komma till Dells.
Han ertappade mig när jag trollade lite.
Först var han inte säker...
Men han ville inte låta det vara.
Så jag körde en runda med honom till brasan.
- Vad gör du? - Ser till att du verkligen förstår mig.
Förstår du mitt problem?
Jag gillar att använda mina krafter i massor.
Men ingen har berättat för mig-
-om biverkningarna. Om skadorna.
Om beroendet.
Vi vet båda två vad som händer nu.
Som jag ser det...
- Ska jag ha din kraft också. - Det stoppar inte åldrandet.
Det fick din far tydligen reda på den hårda vägen.
- Min far hade aldrig sådana krafter. - Det fungerar inte på det sättet.
Det är äregirigheten som sliter på oss inte själva kraften.
Betrakta dig själv som ett lamm som ska offras.
Det har redan börjat, gyllene pojken.
Varför inte dö som en hjälte?
I morgon kväll. I ladan.
Där det hela började.
En födelsedagsfest för bara dig och mig.
Det är antingen du...
...eller dem.
Broder!
Lämna inte henne så där. Hon kommer att dö.
Vad hände?
- Du svimmade när jag berättade... - Vad?
- Pogue har varit med om en olycka. - Kommer han att klara sig?
Ta det lugnt.
Va?
Han är starkare än du kan föreställa dig.
Tänk inte på det.
Vi kan inte stoppa honom.
- Hur är det med honom? - Inte bra. Var är Sarah?
Jag tycker att vi allihopa ska efter Chase. Nu!
Det är inte så enkelt.
Stanna hos Pogue. Ring om något förändras.
Hur är det med Pogue?
Inte så bra.
Har du hört något om Kate?
Hennes tillstånd är stabiliserat men hon är fortfarande sjuk.
Caleb.
Titta mig i ögonen och säg sanningen.
Spindlarna. Jag läste att det var en av anklagelserna mot John Putman.
Det är en förbannelse, visst?
Jag vill visa dig något först. Sen förklarar jag allting.
Var inte rädd.
Men er vaktmästare då?
Det blir bra.
- Vad sysslar du med? - Det är okej.
- Caleb? - Det är viktigt för mig, Gorman.
Det är lugnt.
Det här är William Danvers III.
Min far.
Han är 44 år.
I varje generation föds en. Den äldsta sonen.
Har du alltid haft den här kraften?
När man fyller 13 får man ett smakprov. En slags prövning på det.
När vi fyller 18, stiger vi. Våra krafter blir färdigutvecklade då.
Det är beroendeframkallande.
Vissa kan kontrollera det.
Andra, som min far, kan inte det.
Ikväll när klockan är tolv minuter över elva, är det min tur.
Och om du inte ger honom dina krafter?
Han har sin fars krafter och är stark.
- Kan du inte få använda andras krafter? - Det är mot pakten, det vill jag inte.
- Varför inte? - När man stiger blir kraften ens liv.
Det är därför man åldras.
När man ger den till andra, dör man.
- Du måste låta andra hjälpa dig. - Det går inte.
Då dödar han oss allihopa, även dig. Han menar allvar.
- Din far får hjälpa oss. - Nej! Du vet vad som händer då.
Men han älskar dig.
Då får han ta den hemligheten med sig i graven.
- Var är Sarah? - Där uppe och byter om.
- Du skulle ha hållit henne utanför. - Du har rätt.
Jag kan inte ändra på det nu. Han använder henne mot oss.
Det måste sluta.
Ta med Sarah till balen, vi möts där. Han gör säkert inget framför folk.
- Låt oss hjälpa. Du vet att vi gör det. - Det vet jag.
Men för den här gången kan ni väl göra som jag ber er.
Du ser fantastisk ut.
Är ni klara?
- Varför kan jag inte följa med dig? - Jag kan inte riskera det.
Jag är rädd.
Var inte det.
- Vi ses snart. - Det hoppas jag.
Jag lovar.
Var försiktiga. Jag ringer er.
- Har ni sett honom? - Nej.
Bra, då är han säkert på väg hit. Gör inget dumt om han dyker upp.
- Får jag prata med Sarah? - Ja, vänta ett ögonblick.
Hon var här nyss.
Vad händer där?
Caleb?
Hur lyder din plan? Du vet att du inte besegra mig.
Något har hänt.
Vet du vad?
Jag har en känsla av att du inte kommer att hålla din del av vårt avtal.
Så jag har vidtagit en försäkran.
Hon ser rätt bra ut.
Om du rör henne!
Så dör hon.
Tiden håller faktiskt på att ta slut för Sarah. Vi kan väl komma till saken?
Förhäxat!
Använde jag nyss ordet "häxa?"
Nu ska du få höra. Jag kan göra det enkelt för dig.
Vad sägs om en...olycka?
Du mister kontrollen över din bil på väg till skolbalen.
Lita på att jag är bra på trafikolyckor.
Alla kommer att sakna dig. De kommer att säga underbara saker om dig.
Bara paktens medlemmar känner till sanningen. För dem blir du en legend.
Han som offrade sitt liv för deras.
Vad sägs som att låta henne gå? Så låter jag dig överleva.
Vad säger du om att bli min lilla häxa?
Du får aldrig mina krafter.
- Då ser det illa ut för Sarah. - Det tillåter jag inte.
Visst, vi gör som du vill.
Det är som att ta godiset från barnet.
Lätt som en plätt.
- Har du hittat henne? - Nej.
- Den är tolv minuter över elva. - Grattis på födelsedagen, Caleb.
Stiger vi nu?
Äntligen!
Visst är det skrämmande, Caleb?
De nya krafterna man får när man stiger.
Jag tycker ärligt talat inte att du är mogen för det.
Så vi kan väl bara säga tack för i dag?
Bara säg det.
Okej, jag är lite imponerad.
- Inte alls dåligt. - Tack.
Försöker du imponera på din tjej?
- Är du redo för att ge upp? - Jag är redo för att be dig sticka.
Låt oss vara ensamma, Gorman.
Bara säg det.
Säg det, så är det över.
Lyssna på mig nu. Du måste försöka förstå mig.
Kom igen! Säg det!
Jag...
...testamenterar dig...
Inget!
Han är din son!
Prova för en gång skull att tänka på någon annan än dig själv.
Jag testamenterar dig...
...mina krafter.
Vi har genomsökt hela området. Vi har inte hittat någon.
Hur kommer det sig?
Var är han?
Det vet jag inte.
Text och översättning: Samira - omsynk: Kapten Skrev www.Undertexter.se
Upplagd Av Star-Basse http://subscene.com